Skynda er hit! Han andas fortfarande.
-Varför kommer inte sheriffen hit? -Han är upptagen.
-Före valet hade han minsann tid. -Han skickade mig genast.
-Och ska ni föreställa kompetent? -Jag är utbildad polis.
Han ligger där under.
Jag var ute och fiskade krabba när jag såg honom.
Han verkade vinka mig till sig.
-Sa han nåt? -Jag gick inte i närheten.
Det är alla möjliga hemskheter i görningen.
På natten hör jag klagande röster.
När dagen gryr vet man aldrig vad man ska hitta.
Gå nu, och gör det ni ska.
Olycka eller illdåd.
-Det är en gris. -Va?
En död gris.
-Är det ingen mördad människa? -Nej, frun.
-Han vinkade mig till sig! -Det var nog benet.
-Tänker ni berätta för sheriffen? -Definitivt.
Ni vet inte vad som pågår!
Om ni ser nåt misstänkt, meddela mig och sheriff Lindsay.
Vem är ni?
Vicesheriffen. Fråga efter Enoch Thompson.
Ni vet inte vad som pågår.
Kom igen, då!
För fan!
-Vad händer? -Han sitter kvar på toaletten.
-Blir man inte lös av puder? -Min bror funkar inte som andra.
Hallå?
Kackerlacka!
-Döda den! -Jag fixar det.
Några framsteg?
"Historien upprepar sig inte, men den rimmar."
-Vad fan betyder det? -Poetiskt.
Jag sa att Luciano var ute efter honom. Det var hans svar.
Var han full? Om han är lik sin bror...
Jag tror att han försökte säga nåt.
-Det var ett sånt där... -En förvarning.
Vi får passa oss för den där skatteskiten.
-Vad är du orolig för? -Först tar de Ralphie, sen Jake.
-Ingen fara. Juristerna fixar det. -Ska jag bara rulla tummarna?
-Vi måste flytta hela operationen. -Hur menar du?
Bokföringen och pengarna måste flyttas till Cicero.
-I morgon! -I morgon?
Varför dra ut på det? Ut med det, bara.
-Eller har du nåt bättre för dig? -Nej, självklart inte.
Owney Maddens kompis är i stan. Skådisen.
Han ville titta förbi och säga hej.
De ska göra en film om mig! Har ni hört!
Det är varmt i New York, va?
-Vädret? -Okej.
Mr Thompson? Mr Doyle vill träffa er på sitt kontor.
-Vem är du? -Joe Harper, sir.
Mr Doyle säger att det är brådskande.
-Bär ner det här till bilen. -Ja, sir.
Har Ronis ringt tillbaka än?
Jag ska låta er prata ostört.
Jag har inget vapen på mig. Det såg han där nere till.
-Det hindrar inte den beslutsamme. -Så är det nog.
-Får den gangstern sköta stället nu? -Mickey har en passande personlighet.
Det här är sämre än min gamla sylta.
-Tiderna förändras. -Du har alltid klarat dig.
-Är det ingen som dricker längre? -Det var inte därför jag kom hit.
Vad hände?
Vi var ute på turné ett tag. Rånade butiker och bensinstationer.
En kväll lämnade de mig i sticket.
Tyvärr hade jag förtjänat det.
-Jag satt inne ett tag. -Jag trodde att du var kvar där.
För en gångs skull har du fel.
-Jag beklagar, Chalky. -Jag behöver inget medlidande.
Jag vet inte var Narcisse är. Ingen av oss tjänar på att hitta honom.
Du vet inte vad jag tjänar på.
Din familj flyttade till St Louis för länge sen.
De har antagit din frus flicknamn.
Jag knackar på och de tar emot med öppna armar.
-Du vet inte vad som händer. -Jag är efterlyst.
Jag har bara varit ute i en vecka.
Stanna här, under mitt beskydd. Det är jag skyldig dig.
Se inte bakåt.
Det enda man kan göra är att börja om på nytt.
-Vi är inga skolpojkar längre. -Inte döda heller.
-Där emellan är vägen lång. -Du kanske inte ser var den slutar.
Jag har ett möte i New York som jag inte kan skjuta upp.
Jag vill att du stannar här.
Vi ska nog hitta en lösning och hoppas på det bästa.
-När blev du en sån optimist? -Jag har alltid varit sån.
-Ta dem. -Vi har inga affärer ihop.
Det är för vänskaps skull.
Alldeles strax.
-Jag blev orolig på stationen. -Jag försov mig.
-Vad är det här? -Jag misstänker att det är ett barn.
Hej själv.
-När...? -Förra gången jag var här.
-På Labor Day? -Jag är i åttonde månaden.
Du har inte sagt ett ord i vare sig brev eller telefon.
Du har mycket nog som det är.
Vad skulle du ha gjort? Du hade väl ändå inte kommit hem?
Det spelar ingen roll.
Jag är glad.
Jag är väldigt glad.
Du måste äta och sköta om ditt utseende.
-Och skära ner på drickandet. -Det gör jag inte.
Jag menar att jag gör det. Jag kämpar.
Det gör jag verkligen.
Och nu, när du ska...
Jag behöver dig, June. Kom hit med Darmott och Kathleen.
De är inte vuxna än. Och så vår baby...
-Din bror, då? -Mitt liv angår inte honom.
-Han skulle kapa underhållet. -Ta inte emot pengarna.
Jag stiger i graderna nu. Det är det bästa som har hänt mig.
Och så kan vi vara tillsammans.
Det är en välsignelse.
En chans att få börja om. Det är inte alla förunnat.
-Ska vi äta på den hemska köttbaren? -Nej, då.
Vi ska äta hemlagad mat. Min kompanjon bjöd hem oss.
Eller snarare hans fru. Hon vill träffa dig.
-Är du upptagen? -Vad är det? Charlotte?
Jag hinner inte. Läs det här, det förklarar allt.
-Hon är här inne. -Skydda dina pälsar.
-Kom, Charlotte. -Nej, nej!
Ta inte mina tänder! Nej! Martin älskar mitt leende!
SAKS PÄLSFÖRRÅD SKYDDAR DINA PÄLSAR
Det stämmer inte. Maranzano garanterade din säkerhet.
Han sa att jag inte behövde vara rädd.
-Al kanske hade fel. -Eller också agerade Luciano ensam.
Charlie snackar, men han dansar efter Maranzanos pipa.
Inte om Maranzano är död.
-Sa Al det också? -Jag sa ju det.
Javisst ja. Den jävla hörselskadan.
-Är Anne här? -Hon spelar bingo.
-Det är varmt för årstiden. -Jag fick ha fläkten på i natt.
-Vad oartig jag är. Vad vill du ha? -Jag tar samma som du.
Det är det första Anne tänker på. En perfekt värdinna.
-Hon är så huslig. -Det är lätt att ta saker för givna.
Som med hälsan. Just därför borde du dra dig tillbaka.
Har du retat upp nån av dem? Luciano eller Lansky?
Jag står i vägen för affärerna.
-Vill du ha en varm smörgås? -Nej tack, det är bra.
-När ska du träffa Maranzano? -Halv åtta på hans restaurang.
Jag kommer också dit, så får vi lösa det här.
-Jag ville inte blanda in dig. -Är vi vänner eller inte?
-Luciano bör inte vara med. -Jag ringer Maranzano i förväg.
Om inte annat är han en förnuftig människa.
-Svarade du på larmet i morse? -Ni hade rätt.
-Vad hade hon sett nu? -Ett lik under järnpiren.
-Men det var en gris. -Hon har skrämt upp mig i tjugo år.
-Nästa gång ser hon Jerseydemonen. -Hon är Jerseydemonen.
Den där flickan du träffar, Mabel...
Mrs Lindsay gillar henne, och jag litar på hennes omdöme.
Men hennes far gillar det inte. Han gillar inte mig.
Jag går i god för dig. Och för din lön.
Jag blir nog tvungen att lösa det själv.
-Har ni ätit på Oyster House? -Det lär vara dyrt.
Precis. Han behandlar mig som en tiggarpojke.
I kväll ska jag visa honom...
-God eftermiddag, Pat. -Mr Halligan.
-Här är det rena vilda västern. -Hur så?
Har ni fångat rullstolsrånaren än? Han ryckte parasollet från en dam.
Vi är honom på spåren.
Och lille trashanken. Hur går det med hattleken numera?
-Som smort, sir. -Du är en slipad typ.
Mina herrar.
-Det är vi. -Kom in.
Lou. Leander.
Ta en cigarr, Jacob. - Du också, vicesheriffen.
Tack ska ni ha.
-Träffade ni vår kamrat nyss? -Han såg ut att vara ur gängorna.
Jag fick ett...
...erbjudande, kan man säga.
Mr Halligan vill omförhandla ett avtal.
Han har fått för sig att jag är skyldig honom det jag själv byggt.
Det är utpressning från New York, och det godtar jag inte. Hur gör vi?
-Hur ska vi behålla makten här? -Mr Halligan har vänner.
De är inte mina vänner, och jag vill inte ha dem här.
Vi behöver sätta in mer personal.
Tjugo, kanske.
De får göra kontroller vid tågstationen, färjorna och hotellen.
De vi inte gillar avvisar vi.
-Vi tillämpar lagen om lösdriveri. -Det är inte olagligt.
-Det är det ena alternativet. -Vilket är det andra?
-Det får du och jag diskutera. -Vänta ute på verandan.
-Hur går det för honom? -Han arbetar hårt och håller tyst.
-Han verkar lite bakom. -Vad vill ni att vi ska göra?
Låta stan styras av dem som äger den.
"...få nya vänner".
Eli.
-Väldigt medryckande. -Och väldigt passande.
-Tycker du? -Jag kan "Greensleeves" också.
Middagen kallnar.
Chester, det skulle låta bättre om du stod mycket längre bort.
Luciano känner inte dig. Han kan inte bevisa nåt.
-Det hindrade inte Capone. -Det var dåligt ledarskap.
Du vet vem jag är. Han kommer att tvinga ur dig sanningen.
-Vad menar du med det? -Det hjälper inte nån av oss.
-Vad ska vi göra, då? -Jag låter inte rädslan styra mig.
-Min make! -Jag kommer, älskling.
Vi är verkligen glada att vi blev hembjudna till er.
-Eli säger att du lagar god mat. -Vad skulle han annars säga?
Visst luktar det gott?
Vad önskar du att det ska bli? En pojke?
Vi har fyra av varje, så vi behöver ett avgörande.
-Båda sorterna är en välsignelse. -Det vet vi också.
Vad vet vi?
Att både pojkar och flickor ger familjen sitt särskilda skimmer.
Var får folk sånt nonsens ifrån?
Min riktiga mamma dog. Hon var ballerina.
-Vilken charmerande hus ni har. -George har byggt det själv.
-En byggsats från Sears Roe... -Taket läcker.
Eli kanske kan hjälpa till. Han är händig.
Stämmer det? Du kanske kan komma på dagtid-
-när min man är ute och arbetar med insamlingarna.
Det är nog bra om vi är två.
Han lagar tvättmaskinen och tar sönder den.
Drivremmen gick av alldeles av sig själv.
Det behövs bara en för jobbet.
Sakerna håller aldrig nu för tiden. Uselt hantverk.
Kan jag få tunnbrödet?
Tack, miss Rothstein. - Mrs Thompson.
"Old Rumpus Associates"?
Ett förvaltningsbolag registrerat i New Jersey.
Då tar överföringen längre tid.
Det är ett ovanligt arrangemang. Jag vill se att pengarna är på plats.
-Nej. -Förlåt?
Nej, sa jag. Det här är mitt enda erbjudande.
-För att skydda min klients... -Får jag den.
Vi uppskattar er diskretion i detta olyckliga ärende.
-Ni är visst på hemmaplan nu. -Kanske det.
Låt mig följa er ut.
-Har ni varit gift hela tiden? -Ja.
-Ni samarbetar med kriminella. -Det verkar så.
-Och nu är jag inblandad också. -Uppenbarligen.
Får jag äran att tacka er make personligen?
Han gör inget av välgörenhet, sir. Det ska ni veta.
-Vad har han i kikaren, då? -Det vet man inte.
Men öppna gärna ett konto åt honom under falskt namn.
Han vill blanka aktier i Mayflower Grain.
Jag körde tåg 1909.
Från Reading till Buffalo.
Det var frostigt där uppe. Inte vädret, men brudarna.
Se efter vem det är.
Du tror att du kan stämma pianon. Men kan det verkligen stämma?
Han letar efter nån.
Gavin Lynnquist, federala polismyndigheten.
-Ni var här förra veckan. -Men inte ni.
Jag söker förre ägaren, Albert White. En färgad man, kallad Chalky.
-Vad har han gjort? -Han har ett tydligt ärr i ansiktet.
Har han knyckt en vattenmelon?
Han har dödat en fängelsevakt samt fången han rymde med.
Jag tyckte just att jag såg bekymmer i hans blick.
Mr White är en förrymd brottsling. Att gömma honom är ett brott.
-Och om jag överlämnar honom? -Då kanske ni blir belönad.
Det ska jag komma ihåg.
Kom.
-Där är han. -Albert White.
Släpp kniven och upp med händerna.
Albert White! Lägg undan kniven, annars skjuter jag.
Händerna ovanför huvudet. Vänd dig om långsamt.
Jag heter Jenkins, sir.
-Det är inte han. -Ni sa att han hade ett ärr.
Vad spelar det för roll vilken svarting det är?
Välkommen tillbaka när som helst!
Jaha. Där har vi dig.
-Jag gör det. -Det är kvinnogöra.
Formaliteter gäller inte i ditt tillstånd. Låt pojkarna göra det.
-Lyssna på radio. -Det är snart Rudy Vallee.
-Min Kathleen älskar honom. -Kan vi spela den, mamma?
-Vadå? -Skivan.
-Jag är trött på skivan. -Snälla!
Roa dig med dina barnsligheter.
Ta ett steg i taget innan du förlorar handlingsutrymmet.
-Jag har slutat fly. -Han kan inte sluta grubbla.
Du kan inte bara...
Vad är det?
Vi är ensamma.
Vi är helt ensamma.
-Vad hände? Eli, vad är det? -Inget.
-Jag torkar upp. -Jag tar det.
-Jag bara... -Minns du nu?
Minns vadå? Åh, herregud.
Kan nån berätta vad som pågår?
-Du har ljugit för dig själv. -Ursäkta? Vad vet du om mig?
-Vi måste gå. -Du ljuger, och du också.
Men jag ska säga sanningen.
Din man och jag har knullat.
Vi satt på en köksstol och bara knullade och knullade.
Min man var på arbetet och gjorde insamlingen.
-Va? -June.
Pappa! Han sa det där ordet!
-Jag öppnar. -Den kvinnan...
"Du behöver mig här"?
Vi ska ta en åktur.
-Det är inget bra tillfälle. -Vi måste prata.
Nelson.
Ni också, sheriff Thompson.
Blåsa!
Dr Cotton?
Vad har han gjort med dig?
Kolakaka. Jag sparade biten åt dig.
Är det munnen? Har han...?
Sjukdomen satt nån annanstans.
Jag fick en etta, precis som jag ville.
De kan vara väldigt ostyriga.
Det är en perfekt ålder. Då hungrar de efter kunskap-
-och saknar ännu fördomar.
Vad är det för fel på skolbarnen i Camden?
-Du sa att jag skulle välja själv. -Gjorde jag?
Det är en stad på uppåtgående, mr Jeffries.
-Säger ni med all er erfarenhet? -Ja, om ni inte misstycker.
Unga ska söka lyckan där den uppenbarar sig.
-Varför reser ni inte till Klondike? -Vilken löjlig tanke!
-Om min håg ledde mig dit. -Nej! Bara tölpar och björnfett.
Man kan bli rik här. Atlantic City har fördubblats i storlek på tio år.
Vi har 10 000 turister om dagen under högsäsong.
Människor är en enklare guldgruva.
-Från piccolo till vicesheriff. -Alla måste börja nånstans.
Jag har ett uppdrag åt dig. Köp ett paket Fatima till mig.
-Du vill ha mig härifrån. -Jag vill ha ett paket Fatima.
-Får jag röka en? -Då blir det prygel.
Du är ett riktigt monster.
Var orubblig.
-Mr Jeffries... -Jag ska prata först.
Jag har aldrig nekat Mabel nåt, för det är meningslöst.
Hon har stark vilja.
Jag vet inte vad hon ser i dig. Inte för att jag vill förolämpa dig.
Du verkar flitig och ärlig och kan bjuda motstånd.
Jag borde uppskatta det, men det gör jag inte.
-Det förväntar jag mig inte heller. -Hur så?
Vi slåss om samma sak. En av oss måste förlora.
Jag tänker gifta mig med Mabel.
Jag tänker försörja henne och vår blivande familj.
-Hur då? -Genom att ta mig fram i världen.
-Bevisa det. -Jag kan inte bevisa det här.
-Bevisa det för dig själv. -Det behövs inte. Jag vet redan.
Det tror jag inte. Jag tror att det är tomt skrammel.
Du har talang för att räkna ut vad andra vill höra.
Men jag tror inte att du vet vem du är.
Det ska vi nog båda bli varse, sir.
-Jag rökte en ändå. -Jag förväntade mig inget annat.
Till de som hatar oss.
-Det är djärvt. -Ni är själv djärv, mr Thompson.
-Djärvt att komma till mig. -Vi väntar inte på mr Torrio, alltså.
När ska ni göra er av med Charlie Luciano?
-Han är en besvikelse, det är sant. -Han är ute efter er också.
Den som sitter på tronen måste räkna med det.
-Ta inte sånt personligt. -Vad kan vara personligare?
Fides. Tillit. Lojalitet. Grunden till det romerska imperiet.
Fick inte Caesar en kniv i ryggen?
Jag föredrar ändå att göra affärer med italienare.
-Vad innebär det för mig? -Ni är Malta, en ensam ö.
Lojal mot Rom, men utanför romersk lag.
Och romersk skatt?
Mr Torrio försäkrar att ni är en man som vet att utföra gentjänster.
Men det får han berätta själv.
Ur vägen!
Får jag komma in?
Ursäkta att jag stör. Det är bara ett polisärende.
-Kom och sätt er. -Det behövs inte.
-Hur är det med Ruth? -Hon är på benen. Barnet mår bra.
Det var roligt att höra.
Jaha?
-Uppdragen ni utför åt kommendören... -Vilka uppdrag?
De som har egna regler. Jag kan hjälpa till.
-Ingen har bett dig om det. -Jag erbjuder mig.
Det fungerar inte så.
Åk hem. Det är sent.
Vi får prata om det en annan gång.
Jag uppskattar att ni tar er tid med mig, dr Cotton.
Jag vet att ni har en stor arbetsbörda och ett enormt ansvar.
Jag ser det inte som en börda.
Det är en möjlighet att hjälpa de hjälplösa.
Jag ville personligen meddela att jag är helt återställd.
Är ni? Sen när?
Det hände inte vid ett exakt ögonblick.
Men nu kan jag se klart, och tänka klart.
Vad är ni ute efter?
Det finns säkert formella regler, men jag vill inleda processen.
-Vilken process? -Att så småningom bli utskriven.
Varför kom ni till oss?
Jag tog en människas liv under tillfällig sinnesförvirring.
Av sorg.
-Vet ni att ni var sjuk? -Ja.
-Och nu vet ni att ni är frisk. -Ja.
Hur då? Hur vet ni vad ni är?
Hur vet ni själv?
Idén om tillfällig sinnesförvirring är bekymmersam.
Bekväm att använda för den drabbade.
Rationellt tänkande före och efter brottet, men just då...
Det var juryns beslut.
Vart tar sinnessjukdomen vägen?
Malaria, syfilis och TBC finns kvar i vävnaderna.
Det ligger dolt och slår till igen.
De finns kvar i kroppen för evigt om de inte utrotas.
Jag mår bättre nu. Jag har fått hjälp.
-Och jag är tacksam. -Men är ni botad?
Är ni botad?
Vi ska hitta det som är fel i dig och åtgärda det.
Ni behöver inte oroa er.
Kan du sluta med det där?
-Med vad? -Stirra på mig.
Gör jag dig illa till mods?
Händelsen du tänker på...
...var en olyckshändelse, helt enkelt.
Som när en spårvagn kör på en häst?
Eller när en man får huvudet krossat i en metallpress?
En gasexplosion, där människor på gatan blir slitna i stycken?
Var det så att ha sexuella förbindelser med min fru?
Jag vet inte hur du tänker, men...
-...mitt liv har fanimej gått i kvav. -Jaha, land i sikte.
Lägg undan den där. Ni måste vara nykter.
Ni dränkte förbudsinspektören och sköt polisutredaren.
Och det är nog inte allt.
Agent James M. Tolliver dödades i tjänsten.
-Jag vet inte vem det är. -Hans tänder låg utspridda hos dig.
-En färgad man gjorde inbrott. -Gjorde han er fru gravid också?
Ingen bryr sig om dina problem!
Det här är sista chansen, mina herrar.
-Samarbeta med oss... -Eller också blir det gaskammaren.
Vad vill ni att vi ska göra?
Ingen domstol dömer Alphonse Capone. Han har alla runt lillfingret.
Men skatteverket kan han inte påverka. Vi utreder skattebrott.
-Tror ni att vi skämtar? -Nej. Oj, vilken straffränta...
-Alla pengar måste deklareras. -Det kan bli fem års fängelse.
Om vi kan bevisa hans inkomst.
Nyckeln till kassarummet.
-Kombinationen till kassaskåpet. -Vi behöver bokföringen.
-Varför hämtar ni dem inte själva? -För att vi är de oviktiga.
Capone är ute hela kvällen med några Hollywoodtyper.
Hotellet är lågbemannat, så det blir enkelt.
-Ni kommer med en extraleverans. -Och sen?
Gör vad ni måste, men vi vill ha bokföringen i kväll.
-Och då åker han in? -Det är enda chansen.
Ni har haft polisbrickor båda två. Nu kan ni vinna dem tillbaka.
Bokföringen är krypterad.
Ja. Men har ni träffat Ries, som sköter bokföringen?
-Han är rädd för kryp. -Just det.
Han är samarbetsvillig.
Eller hur?
Ta bort dem!
Vilken jävla slakt. De mejade ner hela kvarteret.
Det går inte att se vilka som överlevde.
Vilka var det som sköt?
-Bäst att du håller dig utanför. -Jag är inblandad ändå.
Vi är tacksamma för alla råd vi har fått.
Och syndikatet kommer att växa och bli starkare.
Då kommer ditt samarbete att vara en viktig del...
-Ja? -Vi väntade på dig, John.
-Rätt länge, faktiskt. -Nucky?
-Fick du inte mitt meddelande? -Jo, faktiskt.
Nu har jag ett meddelande till dig och dina pissmyror till kumpaner.
Jag ger inte upp förrän ni ligger i era gravar.
Tänker ni göra ert jobb, eller? Jag betalar skatt som alla andra.
Det kan ni hälsa sheriffen.
Han måste komma och reda ut det som händer här.
Jag känner mig inte trygg i min egen säng längre.
Ni skulle höra vad som händer på nätterna.
Man hör deras själar klaga.
Dåliga nyheter, tyvärr.
-Jag har försökt ringa i flera dagar. -Det hade inte hänt, hävdade de.
Berätta.
Miss Wheet stoppades vid en vägspärr efter utegångsförbudet.
Det blev gräl med soldaterna och hon avfyrade ett vapen.
Hon dog omedelbart.
-Jag tror det inte. -Det förändrar inte vad som hände.
Jag vill ha namnen på de ansvariga. Jag betalar vad som helst.
Det finns inga namn, mr Thompson.
-Vem ska ställas till ansvar, då? -Ingen, tyvärr.
Sir. Jag har kommit för att träffa en flicka.
Ni ska inte bli besviken.
Jag måste visitera er. Det blev bråk för några dagar sen.
Gärna för mig. Jag tänkte bara ge ifrån mig en viss typ av oljud.
Den här vägen.
Första rummet till vänster.
-God kväll, Clarence. -God kväll. Jag måste visitera er.
Hej, raring.
-Hur mår du? -Ni ska få gå en trappa upp.
Kom hit, var inte blyg.
Mamma?
Översättning: Malin Hedlund www.btistudios.com